Oni, zbunjeni i prestrašeni, pomisliše
da vide duha. Reče im Isus: "Zašto se plašite?
Zašto vam sumnje obuzimaju srce? Pogledajte ruke moje i noge!
Ta ja sam! Opipajte me jer duh tela ni kostiju nema, a vidite da ja imam."
Jevanđelje po Luki 24, 37-39
Gde ćeš ovako rano?
Neko je mrtav. - Ko?
Znaš onu uzgajivačicu žen-šena, Žo Si? - Znam.
Ona i žena što radi kod njih.
Lije kao iz kabla.
Hej, gde si krenuo?
Ima mrtvih. - Ko?
Žo Si, uzgajivačica žen-šena i njena radnica.
Ne znam još sve detalje. - Misliš na devojku što živi kod njih?
Da.
Ipak bi trebalo da prvo doručkuješ. - Moram da idem. - Uzmi bar zalogaj.
Kakve veze ima? Mrtve su, ništa tu ne možeš. - Moram smesta da idem.
Prvo jedi pa idi. Hajde.
Dakle, šta se desilo?
Ne znam. Izgleda da je ubistvo.
Kakav skot bi to uradio? Životinja!
Je l' to neko umro?
Jedi.
Ko?
Džong Go! - Imaš li kabanicu?
Zašto toliko kasniš? Ima mrtvih!
Je li došao šef? - U Seulu je.
Dobro. - Polazi za mnom! - U redu.
Zašto si me ostavila?
Tu sam, pogledaj me!
Pustite me, gadovi! Pustite me svi!
Sklonite se od mene! Đubradi!
Naredniče!
Nisam ja to uradio! Pustite me!
Konačno si stigao?
Izgleda da su izbodene. Ima dvadesetak uboda.
Šta je ono tamo? - Mislim da nije ovde ubijena.
Vukli su je neko vreme. Baš svirepo.
Je li to Žo Si? - Jeste, tako bar izgleda.
Šta je ovo...
A njihov sin? - Odveli su ga kod rodbine.
Šta je njemu?
Ne govori, ali ne oseća se na alkohol. Mislim da je jeo neke pečurke.
Kažu da je odjednom postao ovakav.
Gde si dosad?
Izvinite što kasnimo.
Gade, pusti me!
Koji idiot. Mogao je lepo da uključi navigaciju.
Ali, ne...
Je l' to beše ovde?
Ovamo! Dođite. - Dobro!
Džong Go, ovuda!
Požuri i otvori kapiju. - Dobro!
Ulazite.
Šta ovo smrdi?
Znači ovde je Žo Si ubijena?
Dođavola, šta je ovo?
Pozvao je Žo Si ovde da je ubije, izbo ju je,
ubacio u jutanu vreću i odvukao do kuće. Tako mi se čini.
Ubica je psihopata!
Isledniče, dođi ovo da slikaš!
Ovo, ovo i ono unutra.
Naredniče! Ovamo!
Naredniče, dolazi ovamo!
Dođavola.
Koji skot!
Šta je tačno hteo taj tip?
Lelek
Da vidimo ovde...
Neko jezivo sranje, zar ne?
Jezivo do moga.
Tako se bar priča.
Priča se? Ko ti je to rekao?
Hjeon Đi Hjeong. - A, on... Mislim, stvarno...
Vidim da i tebi lupeta gluposti.
Možda su to samo glasine, ali nije on jedini koji to priča.
Ko još? - Znaš onog Čil Seonga, dole kod mosta?
Ima tamo prodavnicu. I Un Gok isto priča.
Šta? - Sve je ovo počelo otkad je onaj matori Japanac došao.
Ne mogu da verujem. Toliko neznanje... Pričaš kao da si...
Kako to misliš? Kako pričam?
Slušaj, glupane. Uradili su obdukciju i izvršili sva moguća ispitivanja.
Kažu da je verovatno pojeo nekakve otrovne pečurke.
Šta? - Znaš one pečurke od kojih poludiš?
Našli su ih mnogo u njegovoj krvi. Našli su ih osušene i kod njega kući.
Naredniče, da li stvarno veruješ u to? - Imaš rezultate pregleda!
Jesi li ikad probao takve pečurke? - Nisam, tupadžijo.
Pečurke ne deluju tako na ljude. Video si u kakvom stanju je bio!
Misliš da to može od pečuraka?
Kako bilo da bilo, mislim da sam u pravu.
Mora da postoji razlog zašto se te glasine tako brzo šire. Razlog.
Sranje! - Nestalo je struje.
Ovo više niko ne održava.
Da imamo para doveli bismo električara. - Niko neće da sluša.
Šta to bi?
Šta? Šta je bilo?
Napolju! - Šta napolju? - Šta je to, koji đavo?
Jebote!
Izađi napolje! - Molim? Da izađem?
Izađi i pogledaj, dođavola!
Ko je to bio?
Izlazi!
Sranje!
Kučko!
Ima dosta.
Težak si!
Najzad sam svršio!
Toliko priče...
Stalno slušam priče o muževima koji mogu po ceo dan.
Možda ako mi daš neku mast ili tako nešto.
Svaku noć imam košmare.
Šta to radite? - Dođavola! Šta radiš tu? Gubi se!
Ne otvaraj!
Tata!
Vidi.
Šta kažeš?
Lepa je.
I previše.
Otkad si nas gledala?
Koliko si videla?
Nemoj da brineš. Neću nikome da kažem.
Sve si videla.
Ne brini. Nije mi prvi put.
Šta?
Pij. - Šta ti je?
Sve je u redu, popij.
Brzo!
Miči se!
Ti!
Gde si ti? Ne javljaš se na telefon!
Tašta mi se iznenada razbolela.
Koristiš taštu kao izgovor? Polazi!
Nije u tome stvar...
Gospođo!
Džang Go! Šta čekaš? Radi nešto!
Dođite, molim vas.
Marš!
Pozorniče, vodi ovu ženu odavde!
Pomeri se! - Svi odstupite! Molim vas da se sklonite!
Šta nije u redu sa...
Vidi ovog idiota.
Gospođo!
Šefe, trebalo bi da se malo središ.
Izblamirali smo se. Ima dugo da pričaju o ovome.
Kako se valjala, vrištala i ječala.
Prođi me se. - Zdravo svima!
Došla je Hjo Đin! - Da!
Je li sve u redu? - Jeste.
Jesi li donela ocu novu odeću? - Jesam.
Mama mi je rekla da ti ovo donesem. Čist donji veš.
Hvala.
Idi da se umiješ. - Dobro. Idi sad...
Nisi ni jeo. Sve bolje i bolje...
Dobro, shvatio sam. Ne moraš da mi držiš lekcije.
Vidiš li da tata radi?
Da ja idem?
Doviđenja!
Zdravo, čuvaj se!
Baš zna da bude neuviđavna.
Seong Zdravo! - Molim?
Sad sam se setio. - Čega?
Ona žena... - Koja?
Ona iz spaljene kuće u kojoj smo bili. Znao sam da sam je negde već video.
Ona žena što je sinoć stajala gola kraj prozora!
Šta? - Kad je nestalo svetla! To je ona!
Vi niste normalni.
I ova je umrla od uboda nožem, nije se obesila.
Zar sve tri? - Da. I ja sam se iznenadio.
Kod ove obešene osumnjičen je muž.
Šta se to ovde događa?
I sâm se pitam.
Hej!
Ovamo! - Da!
Ovamo!
Podigni još malo!
Evo ga!
I tek tako si ga uzeo u ruke?
Jesi li malouman?
To je dokaz.
Mora da se uzme maramicom ili tako nečim. Je li tako?
Ima li šta novo?
Hajde, recite nam nešto!
Znači, ta žena ih je sve pobila?
Tako izgleda.
To je glupo. Zašto bi...
Zašto si me zvao? Znaš koliko sam zauzet.
Zbog onoga o čemu sam ti pričao.
Sećaš li se šta sam ti rekao?
Šta? - O onom Japancu kad je napadao onu ženu.
Napaljena kurvo.
To je ta žena.
O čemu govoriš?
Žena koja je bila sa Japancem
je jedna od onih što su stradale u požaru.
Kažem ti, kao da je iznenada izgubila razum,
i izašla potpuno gola usred noći!
I moja žena ju je videla.
Telo joj je bilo skroz crveno i potprišteno,
urlala je na ljude i skakala na njih!
Šefe, da se nisi malo pogubio?
Trebalo bi da dovedemo sve svedoke na ispitivanje.
Budalo, malo je kasno za to. Mrtvi su!
Samo sam se šalio.
Čak i da je istina, ko bi poverovao u tako nešto?
Nije bitno. Bio si u pravu i dobro sam razmislio.
Definitivno nisu pečurke.
Sad postaješ paranoičan!
Šta bleneš?
Gubi se!
Ne odustaje. Ovde je od jutros.
Ludača.
Treba da odeš i raspitaš se u svim bolnicama u okolini.
Vidi imaju li nešto o Park Bjeong Voku.
Ne bacaj kamenje!
Šefe, to je besmisleno.
Važno je, idiote.
Ona gnojna infekcija mora da nešto znači, mora da postoji neki trag.
Ajde, idi sad!
Ne bacaj kamenje, povredićeš nekoga!
Dođavola, zar stvarno nemaš druga posla?
Gde ti je kuća?
Živiš li u blizini?
Ne prilazi.
Ona gospođa ih je sve ubila.
U onoj... Ubila je sve koji su bili unutra.
O čemu ti pričaš?
Stara žena je rekla da će gđa umreti ako nešto ne uradimo...
Gđa nije pristala
i onda je ona ubila njih.
Jesi li im ti neka rođaka?
Nisam. - Nego ko si?
Pođi sa mnom.
Ne bi smela da... - U redu je.
Dođi.
Ovde ih je ubila.
Starica je umrla u najtežim mukama.
Pokušale su da se odbrane, ali su umrle.
I ti si sve videla?
Da. Gledala sam.
Kako to?
Starica je rekla da je Japanac u stvari duh.
Da sisa ljudima krv i ubija ih.
Onaj stranac? - Da. Japanac koji živi u planini.
Jesi li ga video? - Jesam.
Koliko puta? - Jednom ili dvaput.
Čuvaj se. - Zašto?
Starica je rekla da ako ga često viđaš,
to verovatno znači da te prati.
Može da ti popije krv i ubije te.
Čekaj tu i ne mrdaj!
Odmah se vraćaj ovamo! - Šta? - Dolazi ovamo kad ti kažem!
O čemu ti to? Tek sam došao. - Imam očevica! Svedoka!
Brzo se vraćaj ovamo!
Gde nestade?
Kao da svake noći silaziš u pakao. I to već dugo traje.
Da nisi bolestan?
Zašto stalno imam košmare?
Je li to neko bolestan? - Hjo Đin se ne oseća dobro.
Nije mogla ni u školu da ode.
Sva gori!
Šta si radila sve vreme? Moramo da pozovemo pomoć.
Vidiš li da sam kupila lekove? - Zašto je nisi odvela u bolnicu?
Šta je sad ovo?
Budalo!
Sa druge strane, pobogu!
Vidi, vidi, konačno smo došli na posao?
Hjo Đin nije bilo dobro.
Sad se vadiš i na ćerku. - Ne!
Stvarno si našao svedoka? - Nisam.
Hoću da pretražiš svu okolinu uzduž i popreko! Kako misliš da te unaprede?
Seong Zdravo i ja smo odrali dupe pretražujući.
Znači, podržavate jedan drugoga? Pogledaj ovo!
Prvo isprlja četku, a onda njom čisti. Debili!
Oni očekuju rezultate!
Bilo da si izgubio svedoka ili si sve slagao, kriv si! Moraću da prijavim!
Pobogu, nemamo gde više da gledamo.
Ne mogu da verujem da je onako razgovarao sa nama.
Evo ti, pogledaj ovo.
Porodica stradala zbog otrovnih pečuraka.
Šta kažu u bolnici? Pečurke? - Ni oni nisu sigurni.
Predlažu da odemo u veće bolnice. - Stvarno misliš da je zbog pečuraka?
Moguće je.
Sećaš li se šta si mi ispričao o Bjeong Đau?
Šta?
Kad je pao u planini i udario glavom u kamen.
Ostavi se toga! Zašto veruješ u sve te priče? Obična torokanja!
Neću ništa da prepustim slučaju.
Poznaješ ga, zar ne?
Ovuda.
Možda je teško poverovati, ali video sam to svojim očima.
Vidiš li ovo?
Vidim. -22 šava.
Sigurno nisi bio pijan?
Stvarno to misliš?
Prošlo je moje vreme, više ne mogu bezbrižno da živim.
Imaš li kakav dokaz? - Dokaz? Pogledajte i sami.
Ne mogu da verujem da mi traže dokaz.
Dođite ovamo!
Nemojte da se iznenadite. Otvaram!
Pogledajte.
Vidite? Prazno, zar ne?
Pobogu, od tog dana više nisam išao u planinu.
Moj posao trpi zbog toga!
Kakav ti je to dokaz?
Ne verujete mi?
Ionako više nije važno.
Kad sam došao sebi posle udarca glavom u kamen,
video sam ga kako puže na sve četiri kao životinja,
a na sebi je imao samo nekakve pelene. - Pelene? - Da. - Odrastao čovek? - Da.
I odrasli mogu da nose pelene. - Ćuti tu!
Mnogi ih nose kad ostare i više ne mogu da vode računa o sebi.
I ti hoćeš to da istražuješ?
Momci, došli ste da mene ispitate, a umesto toga ispitujete jedan drugoga.
Uvukao je glavu unutra, čitavo telo! Sav je bio krvav!
Oči su mu bile jarko crvene i polako je fiksirao pogled na mene.
A onda odjednom...
Bože moj, otada ne mogu da spavam.
Kretao se kao tigar?
Video si ga da jede sirovo meso, zar ne? - Jesam!
Vidi! Vidi kako sam se naježio!
Ovaj misli da je smešno?
Gde tačno živi? - Šta? Hoćeš da odeš tamo?
Moram da ga upoznam. - Ne idi, kad ti kažem!
Po mom mišljenju,
nekako je povezan sa umiranjem ljudi u selu.
On nije ljudsko biće.
Dakle, koja mu je adresa? - Kako da znam adresu u šumi?
Daj nam približnu lokaciju.
Ne trebaju vam posebna uputstva. Desilo se na ivici one udoline.
Koliko još ima?
Nije daleko.
Bog te mazo!
Šta je bilo?
Pogledaj tamo! Tamo! - Šta da gledam?
Gledaj ono! Vidiš li?
Je li to tigar?
Govorio si istinu?
To vam sve vreme govorim, dođavola!
Sranje, stvarno se desilo.
Moramo da idemo! Moramo da bežimo odavde!
Ovuda možemo da siđemo.
Gde si pošao? Moraš da nam pokažeš... - Odmah tu, preko brda.
Neću da ulazim dublje u šumu. Idem!
Odvedi nas kad si već ovde!
Pusti me! Moram da idem!
Kako možeš tek tako da odeš?
Pustite me!
E, jebiga! Bjeong Đa!
Bjeong Đa!
Jesi dobro?
Đubradi jedna!
Izvini. - Crknite, skotovi!
Crknite ako hoćete, ali mene pustite da se gubim odavde!
Stvarno mi je žao. - Crkni! Ionako previše brbljaš, gade!
Gde ćeš?
Je l' to njega upravo...
Ceo život je lovio da bi se prehranio, padala kiša ili ne.
A da ga grom zamalo ubije?
Kako nekoga može da pogodi grom?
Kolike su šanse da se to desi?
Na svu sreću, jede meso svaki dan i to je jedini razlog što je još živ.
Ovamo! Ovamo! Pacijent broj 302, Park Bjeong Gjo!
Molim vas, odmah dođite u sobu!
Treba nam pomoć!
Direktore!
Šta je ovo?
Sve što se dešava...
Šta da mislim o tome?
Sutra ćemo morati do te kuće.
Gore nešto mora da ima.
Još jedno!
Hjo Đin!
Vidi, tata je tu! Došao je tata!
Tata je tu!
Hjo Đin, otvori oči!
Hjo Đin! Pogledaj tatu! Pogledaj me!
Tata!
Tata! - Tu sam, tu sam! - Molim te da prestane!
Šta je? Šta je bilo?
Neko je lupao na vrata i hteo da uđe!
Ko? - Bio je neki čovek i pokušao je da uđe!
U redu je. Sve je u redu.
Hjo Đin!
Šta?
Je li sve u redu?
Dobro jutro, tata.
Ceo život je slabo jela. Ribu nikad nije volela.
Nešto se promenilo kod nje.
Čula sam sve što je rekla noćas kad se probudila.
Baba iz komšiluka kaže da moramo da se obratimo šamanu.
Idem da ga nađem, samo da znaš.
Dobro, razumem.
Jesi li spreman za polazak? - Jesam.
Dobar dan. - Ovo je moj sinovac.
Je li on pop? - Ne, on je đakon. Pomoćnik sveštenika.
Nešto sam mislio, trebaće nam prevodilac ako idemo kod njega.
Govoriš li japanski? - Pomalo.
Kad je bio mali živeo je u Japanu. - Šta ti je to oko vrata?
Pobogu, baš sve bi da isprobaš, je li?
Kako se zoveš? - Ji San.
Iz Bongpjonga? - Da.
Polazimo!
Ima li koga?
Perverznjak.
Znaš da je to protivzakonito?
Znam. - Pa šta onda radiš?
Nemoj to da radiš. - Ako nećeš da pomogneš, sačekaj napolju.
Striče! - Čuo sam te! Budi napolju!
Šta gledaš? Neprijatno mi je od tebe.
Gledaj na drugu stranu!
Šta je ovo?
Prokleti pas! Skidajte ga sa mene! Sklonite ga!
Šta si radio kad si ga toliko naljutio?
Pomozi nam oko ovog psa! Blokiraj ulaz! Seong Zdravo! Pomozi!
Ustani, budalo!
Gde je? Gde je otišao?
Seong Zdravo, došao je.
Seong Zdravo.
Izvinite.
Jesi li dobro? - Jesam.
Šta je tebi? Čudno si se ponašao. Jesi li nešto video?
Odgovori, dođavola!
On je...
Šta kažeš?
Saberi se!
Nisu samo jedna ili dve osobe. Slika ih pre nego što se pretvore u...
Slika ih i kad umru. Vrati se da bi ih fotografisao.
Šta blebećeš? Pričaš besmislice!
On je odgovoran za... - Dosta. Pričaćemo posle.
Ima kod sebe predmete koji pripadaju živim osobama.
Zašto?
Šta si tačno video?
Pitam te šta si video!
Hjo Đin
Sav si mokar! - Gde je Hjo Đin? - U kući.
Hjo Đin!
Otkud ti ovako rano? - Jesi li izgubila patiku?
Nisam, što pitaš?
Šta je onda ovo?
Nije moja. - Ovo nije tvoj rukopis?
Rekla sam da nije moja.
Znaš da jedan Japanac živi u selu, zar ne?
Odeća ti je skroz mokra!
Odgovori mi! Poznaješ li ga?
Upoznala si ga, zar ne?
Odgovori mi smesta!
O čemu se radi? - Izađi napolje.
Vidiš li da radim? Izađi napolje.
Otac ti je policajac. Znaću ako me budeš lagala.
Upoznala si ga, zar ne?
Reci mi.
Šta? - Sve!
Gde si ga upoznala? Šta ste radili?
Zašto bih ti rekla? - Ovo je ozbiljna stvar!
Zašto je ozbiljna? - Ne ponašaj se tako!
U čemu je problem?
Šta je toliko ozbiljno?
Šta? Šta!?
Zar je stvarno toliko važno?
Ti si beznačajan.
Paćenik. Običan paćenik.
Šta to radiš?
Mislio sam da spavaš. - Šta radiš?
Sediš i zaviruješ ćerki pod spavaćicu. Pitam te šta radiš?
Maca pojela jezik?
Govori, govno jedno.
Govori kad ti kažem, džukelo!
Jebi se!
Ne gledaj me, govno jedno!
Kako smeš tako da kažeš ocu?
Jebi se, ne gledaj me! - Hoćeš li i dalje tako?
On ti je otac!
Ubiću ga.
Pričala sam sa šamanom.
Rekao je da imamo duha u kući.
Izgleda da je zaposeo Hjo Đin.
Možemo svi da umremo ako ništa ne preduzmemo.
On je čuveni šaman.
Ko je to? - Zašto se ne javljaš na telefon?
Izađi, idemo na jedno mesto.
Gde su stvari koje su bile unutra?
Stvari koje su bile unutra, gde su sad?
Koje stvari?
Pita o čemu govorim. - Reci mu da smo sve videli.
Gde su predmeti koji su bili u kući?
Fotografije?
Kaže fotografije. - Da, slike. Fotografije! - Da.
Spalio sam ih. - Šta?
Spalio sam ih.
Kaže da ih je spalio.
Gde?
U kuhinji. - U kuhinji.
Ma, nek se nosi...
Hej! Šta radiš ovde?
Iz kog razloga ste ovde?
Pitaj ga ponovo.
Zašto ste ovde?
Pogrešili ste. - Grešimo.
Jebem li mu... Reci mu da bude određeniji!
Možete li da budete određeniji?
Ne biste mi verovali čak i kad bih vam rekao.
Kaže da mu ne bi verovao šta god da kaže.
Prevedi mu ovo od reči do reči.
Seronjo! Bolesni skote!
Mator si čovek, a kačiš slike mrtvih žena po kući!
Otkud ovo u tvojoj kući?
Ko si ti? Šta smeraš?
Ko ste vi?
Znam sve šta si radio. Video sam šta ti je bilo u kući.
A znam i šta si uradio mojoj ćerki, gade!
Mnogo bih se bolje osećao kad bi otišao odavde,
kad bi mirno napustio ovo selo, ozbiljno ti kažem.
Molimo vas da mirno odete.
Ovo je Gokseong, moj dom!
Nemoj da izgubiš glavu radeći nekakve gluposti, samo idi odavde!
Umrećete ako ne odete.
Mrdni glavom za da ili ne kad ti se neko obraća, džukelo!
Molim vas da odgovorite.
Tako? Misliš da pričam bez veze?
Ućuti, jebeno pseto!
Misliš da samo pričam? Šta mi onda drugo preostaje?
Misliš da ništa neću uraditi?
Pokušao sam razumno da pričam sa tobom, zar ne? Jesam li?
I da mi kažeš, ne bih ti verovao?
Šta je ovo? Jebote, kakva su ovo govna?
Šta je ovo? Unosiš ovde jebene glavudže?
U moje selo si došao, džukelo?
Đubre!
Gdine!
Šta ćemo sad?
Veruješ li mi sad?
Daću ti tri dana. Imaš tri dana da se spakuješ i odeš odavde.
Inače ćeš skončati kao pas.
Prevedi mu ovo!
Prevedi!
Otkad je ovakva?
Ima nekoliko dana.
Dakle?
Ima iste simptome kao i drugi.
Mora da postoji razlog. Neko objašnjenje za te simptome.
Rekao je da ne zna o čemu se radi.
Draga!
Ko je ovo uradio?
Dušo, jesi li dobro?
Pijete li mnogo?
Nije ništa strašno.
Ostanite tako 20 minuta i ne pomerajte se.
Smanjite alkohol inače će vas zaista udariti šlog.
Ovo je tek početak. Moraš da budeš bistre glave.
Onaj šaman o kome sam ti pričala počeće sutra.
Gde je Hjo Đin? - Slušaj me šta ti govorim!
Spremi novac! - Gde je Hjo Đin?
Kod kuće, gde bi bila! - Čuvaće je komšinica.
Zašto ste vas dve ovde, a niste sa detetom?
Zar vas nije briga? - Ne pomeraj se!
Nešto nije u redu!
Dušo!
Šta je bilo?
Hjo Đin!
Šta ti je to?
Ne plači, pogledaj me! Nemoj da plačeš, dobro je!
Sve je u redu!
Za sve je kriv njen otac!
Kako bi postala takva?
Naučila je od oca!
Otac je kriv!
Pogledajte ovo!
Siguran sam da je on odgovoran za ovo.
Kad smo bili u njegovoj kući, osetio sam neku vrućinu i uznemirenost.
Čovek živi na planini.
Ne liči na živo biće.
Šta god da je, moraćemo nešto da preduzmemo.
Ako to ne uradimo, ovakve stvari će se i dalje dešavati.
Zatvorite ta prokleta vrata!
Šta je u onoj posudi? - Kojoj?
Onoj sa crvenim poklopcem.
Obična pasta od pasulja.
Donesite je ovamo.
Šta je, jeste li gluvi?
Tako, dobro je. Skloni se.
Šta je to? - Dođavola!
Ovde imamo pravu napast.
Hjo Đin!
Sa nečim je nedavno bila u kontaktu, je li tako?
Nisam siguran da sam vas dobro razumeo.
Da li ju je neko dodirnuo?
Ovo je najsnažniji duh sa kojim sam se u životu sreo.
Naljutili ste ga.
Šta treba da radimo?
Ko je to?
Da li je bila u kontaktu sa nekim? - Reci ako znaš nešto!
Jedan Japanac...
Znam za njega.
Taj čovek nije ljudsko biće.
Taj stranac je duh.
Brže malo!
Sve te ljude u tvom selu je zaposeo duh.
Ako nešto ne uradimo, tvoja ćerka neće biti jedina koja će patiti.
Umreće sve u tvom selu što ide na dve noge.
Brojim do tri! Jedan, dva, tri!
Ovaj čovek je seljak, zove se Park Čon Bae. Ovo je njegova kuća.
I ubio je svoju ženu? - Izgleda da je tako.
Kako reče da se zove to đubre? - Park Čon Bae.
Pa šta da radimo? - Kako misliš šta da radimo? Moramo da ga se otarasimo!
Ili da ga oteramo iz sela, ili da ga ubijemo.
Sutra uveče ću izvesti obred kojim ćemo se rešiti ovog duha.
Dobro. - Imaš li pare?
Koliko treba? - Imaš li bar deset miliona vona?
Imam, samo recite kad vam trebaju. - Dobro.
Sad me dobro slušaj.
Obred koji ću sutra da izvršim nije običan obred.
Radi se o isterivanju duha iz tela.
Obred je veoma opasan i neki su poludeli od toga.
Bez obzira šta se događa, ne smeš da me prekidaš.
Sutra budi naročito oprezan, ne primaj posetioce, nemoj da jedeš ni da piješ.
Ako ne budeš sledio moja uputstva, ti ćeš biti kriv za posledice. - Da.
Onda smo se dogovorili. Idi sad kući.
Hteo sam nešto da vas pitam.
O čemu?
O tom Japancu.
Rekli ste da je duh. - Da.
Kako živ čovek može da bude duh? To nema smisla.
Zato što on nije živ čovek.
Odavno je mrtav.
Siguran sam da je nekad bio čovek, ali više to nije.
I preuzima tela tako što zaposeda ljude?
U početku je bilo tako.
Sve dok čovek diše, govori i hoda, on pripada živima,
a upravo zbog toga u tvom selu ima toliko leševa.
Ovaj duh će,
ako ga ne zaustavimo, uništiti čitavo tvoje selo i otići dalje. Divlji duh.
Divlji duh? - Da, divlji duh.
Može slobodno da se kreće i da luta. Takvi su najgori.
Dobro, ali zašto moju ćerku?
Zašto je zaposeo tvoju ćerku? Šta je uradila da je to snađe?
Da.
Kad odeš na pecanje, da li uvek znaš šta ćeš upecati?
Ne.
I ovaj duh peca.
Ni on ne zna šta će uhvatiti.
Bacio je mamac
i desilo se da ga je tvoja ćerka primetila.
Eto o čemu se radi!
Park Čon Bae
Ovu? Nećeš ovu? - Ne.
Plati.
21.000 vona.
Šta to radiš? - Hteo bih ovu.
Umreću!
Hjo Đin!
Dragi!
Hjo Đin!
Zaustavi ovo! Neka prestanu, molim te!
Prekini ovo!
Hjo Đin!
Tata!
Hjo Đin!
Dosta je, prokleti bili!
Prekidaj!
Dosta je bilo! Prestanite dok nisam počeo da hapsim!
Prekini i odlazi!
Gubi se!
Da li je ovakva od one noći?
Mislim da bi trebalo da popričamo sa sveštenikom.
Da li je sve što ste mi sad ispričali istina?
Jeste.
Prema onome šta vam je taj šaman rekao,
gledano iz njegove perspektive,
duhovi su duše umrlih, je li tako?
Ipak je taj čovek živ.
I ja sam nekoliko puta čuo za njega.
Neki kažu da je poznati univerzitetski profesor,
drugi da je jeziv čovek,
a čuo sam i da je monah.
Ali, sve su to samo glasine.
Kako čovek da poveruje... - Oče, zaista nije tako jednostavno.
I dalje insistirate.
Da li ste videli tog duha?
Ako niste videli tog duha, kako možete da verujete u sve to?
Treba da se vratite u bolnicu, da imate poverenja u lekare
i da nikoga ne slušate osim njih.
Crkva ne može da vam pomogne.
Hajde sa mnom da razgovaramo sa njim.
Svejedno da li je duh ili ne,
ali moram da se uverim svojim očima.
Ako je duh, onda neću moći da ga ubijem, je li tako?
Ne može to svako. - Šta se radi?
Zašto si nas zvao ovako rano? - Hjeon Čeol je dobio dete i ne može da dođe.
Šta ti je sa licem?
Ne zajebavaš nas, je li tako?
Ozbiljan si?
Jesam. - Koliko ćemo morati da pešačimo?
Glupane!
U ovakvom trenutku? - Budalo!
Idemo!
Jesi pregledao? - Jesam. - Zašto stojiš tu? Pogledaj okolo!
Šta je ovo?
Ono đubre Park Čon Bae!
Džong Go!
Našli ste ga? - Ovuda! - Za mnom!
Gde?
Šta je to?
Jebote!
Ne prilazi!
Dobro, dosta je!
Hoćeš da ga ubiješ?
Izvini zbog ovoga.
Šta to radiš?
Prestani!
Baci palicu! - Ji San!
Tata!
Tamo ima nekoga.
On je!
Hvatajte ga!
Gde si krenuo?
Đubre! - Ne dajte da pobegne!
Ovamo!
Šta je sad ovo?
Zašto smo stali? Šta je bilo?
Pogledajte ovamo!
Gde je?
Hej, stani malo!
Hej, Džong Go!
Moram da ga uhvatim.
Moram da spasem Hjo Đin.
Moramo da ga uhvatimo da bismo spasli Hjo Đin.
Prestani više!
Hjeon Đi, moram da spasem Hjo Đin.
Dobro.
Moram da spasem Hjo Đin!
Moram da uhvatim tu džukelu!
Ne plači, budalo!
Javi se.
Šta to bi? Jebiga!
Je li to bio čovek?
Budala je zagrizla mamac.
Jesi li dobro, zlato?
Dobro si?
Dođi.
Ne boli te više?
Ne boli te?
Popij ovo. Tako.
Ostavi ih tako. - Da joj ne smetaju.
Neka gore. Sve se ovo desilo zbog tog čoveka.
Odmori se, sigurno si umoran.
Pojma nema šta se dešava.
Ona je vlasnica kuće.
On je izgleda drogiran.
Sve nas je ovo pogodilo.
Sigurno će ga privesti.
Trebaće mu advokat. Moramo sve da pripremimo.
Moglo bi se reći da je
tvoj stric ovde prava žrtva.
Šta je ovo? Sranje!
Šta ćeš ti ovde?
Odlazi!
Propušten poziv: Il Gvang
Budo, zaštiti me! Zaštiti me!
Zaštitu, Budo, pruži mi zaštitu!
Šta se dešava?
Šta je ovo?
Gokseong
Da? - Ja sam, Il Gvang.
Gde se nalaziš? - Gde si ti?
Ne zapitkuj nego smesta idi kod ćerke.
Smesta! - Reci mi gde si jer sam ja sad u tvojoj kući.
Kažem ti da ideš pravo kući!
Dobro, ali mi reci šta imaš da mi kažeš.
Ja... pogrešio sam.
U svemu. Radi se o drugoj osobi.
Šta to pričaš?
Hteo sam da ti kažem kad se vidimo. Sreo sam jednu ženu ispred tvoje kuće.
Ja... napravio sam veliku grešku. Ogromnu grešku!
Nije Japanac, ta žena je duh!
Ona je sve ovo izazvala! Zato moraš smesta da ideš kući!
I ja idem tamo.
Onda... šta je onda Japanac?
Hteo je da je uhvati i ubije,
hteo je da spase sve koje je ta kučka ubila.
Taj Japanac je
šaman kao i ja!
Reci mi, je li ta žena bila u belom?
Jeste. Znači i ti si je video.
Mlada je, je li tako?
Jeste.
Gde mi je ćerka?
Gde je Hjo Đin?
Hjo Đin!
Gde si pošao u pola noći?
Gde si krenuo?
Gde mi je ćerka?
Otprilike ove visine? - Da.
Hjo Đin? - Da.
Onaj duh ju je zaveo.
Starica je rekla da je taj stranac duh.
Kinjio ju je... - Ne seri više!
Reci mi, kučko!
Gde je Hjo Đin?
Taj stranac je... - Pitao sam te gde je Hjo Đin!
Tvoje dete je u tvojoj kući. Gde bi drugo bila? - Nije kod kuće.
Tamo je.
Videla sam je.
Nemoj da ideš kući.
Ako odeš svi će umreti. Ako odeš kući svi u porodici će ti umreti!
Šta to pričaš?
Stranac čeka da dođeš kući.
Iskoristio je tvoju porodicu kao mamac.
On je mrtav. - Nije mrtav.
On nije smrtan.
Uskoro će duh ući u tvoju kuću.
Video si duha o kome govorim, zar ne?
Zar ga nisi video iza kuće one žene?
To je bio san. - Nije bio san.
Postavila sam zamku. Treba samo da sačekaš da upadne u nju.
To je sve što treba da uradiš.
Ti... Šta si ti?
Žena ili duh?
Šta pitaš?
Moram da znam.
Da bih ti verovao.
Veruj mi. Ako hoćeš da spaseš porodicu.
Šta si ti?
Pokušavam da spasem tvoju ćerku. Ja sam samo
žena.
Zvala sam Mi Sok, nije svraćala kod nje.
Hjo Đin!
Kad duh dolazi?
Već je tamo.
Hjo Đin.
Već je tamo?
Hoću nešto da te pitam.
Šta si ti?
Šta ti misliš?
Đavo.
Ti si đavo.
Zar nemaš šta da kažeš? - Ne znam šta da kažem.
Rekao si mi da sam đavo.
Il Gvang
Blizu sam. Gde si ti? Jesi li došao kući?
Sa njom sam.
Nemoj... Nemoj!
Ne slušaj šta ti priča.
Šta god da ti kaže, moraš odmah kući kod ćerke. Razumeš li me?
Razumeš li?
Je li to onaj monah?
Ne smeš da mu veruješ. On je samo marioneta.
Znači tako?
Misliš da sam đavo
i zato si došao sa tim u ruci.
Šta god da kažem, ja sam ovde stranac i ljudi me ne prihvataju.
Neke stvari se nikad neće promeniti. - Ne!
Nije tako. - To ti kažeš, ali obojica znamo da je tako.
Došao si da me ubiješ, nazvao si me đavolom, zar to nije...
Dosta!
Ako nisi đavo,
onda mi reci ko si.
Ako mi kažeš, otići ću i neću ti ništa uraditi.
Kad duh bude uhvaćen u zamku,
čućeš pevca koji će triput zakukurikati.
Samo se strpi do tada.
Znači, ništa mi nećeš uraditi i jednostavno ćeš otići?
Da.
Još dva puta.
Nemoj da se kolebaš.
Otići ćeš i ništa mi nećeš uraditi?
Tako je, otići ću kući i ništa ti neću uraditi.
A ko kaže da ću te pustiti da odeš?
Dobro, samo jedno hoću da znam.
Šta? - Čemu sve ovo?
Zašto se sve ovo događa?
Otac jedne devojčice je uradio nešto loše.
Šta?
Šta sam uradio?
Devojčicin otac je zgrešio, pokušao je čak i da ubije.
I ubio je.
To je bilo zato što...
Moja ćerka!
Moja ćerka! To je bilo zato što se moja ćerka razbolela!
Šta je trebalo da uradim?
Šta je trebalo da... - Ostalo je još jednom da zakukuriče.
Šta je trebalo da...
Nemoj da ideš.
Kako to misliš?
Ono što vidiš je meso i kost.
Hajde, opipaj ih!
Duh tela ni kostiju nema,
a jasno vidiš
da ja imam.
Ne. Nemoj.
To si ti... - Nemoj.
Da li zaista ti sve ovo radiš?
Ne idi! - Hjo Đin...
Ne idi! - Hjo Đin!
Nemoj da ideš!
Šta to radiš?
Šta si ti?
Zašto se plašiš?
Hjo Đin!
Draga!
Majko...
Pogledaj me! Pogledaj!
Ne idi! Ne idi!
Hjo Đin!
Zašto ti sumnje obuzimaju srce?
Pogledaj ruke moje i noge!
Vidiš li...
šta sam ja?
Hjo Đin...
Sve je u redu.
Moja Hjo Đin...
Znaš da ti je tata policajac, zar ne?
Tata će sve razumeti.
Tata će...
Obrada: suadnovic